‎- Deci ne ajuți? ‎- Da.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Nu le-am spus nimic și nici n-am de gând.
‎Ieri... Am avut un moment de slăbiciune.
‎Dar m-am hotărât.
‎- Ești sigură? ‎- Da.
‎- Trebuie să putem conta pe tine. 100%. ‎- Da.
‎De fiecare dată.
‎Data viitoare s-ar putea ‎să nu mai putem remedia situația.
‎- Tipii ăștia au omorât oameni. ‎- Puteți conta pe mine.
‎- Ce s-a întâmplat la grajduri aseară? ‎- Nimic.
‎Nathalie, te-am văzut plângând.
‎Ce s-a întâmplat?
‎- N-ar fi trebuit să facem asta. ‎- Cretinilor.
‎N-o să mă lăsați baltă acum.
‎Eu decid la ce pot sau nu pot face față.
‎L-am convins pe Laurent ‎să meargă la licitație, cum ați vrut.
‎Relația mea cu el e treaba mea.
‎Am făcut o înțelegere. Eu îmi fac partea, ‎mă aștept la același lucru de la voi. Da?
‎Bună, draga mea!
‎Salut!
‎E totul în regulă?
‎Mi s-a spus să-ți dau ăsta.
‎Și să-ți spun că e de la Ferry.
‎Cum adică?
‎Tată, îmi pare rău. ‎M-am dus la campingul ăla.
‎Femeia aia mi-a luat cardul de memorie ‎și n-a vrut să mi-l dea înapoi.
‎- Și se purta ciudat. ‎- Calmează-te.
‎- Cine ți-a luat cardul? ‎- Femeia aia.
‎- Ce femeie? ‎- Soția lui Ferry.
‎Am mers la campingul ăla...
‎fiindcă voiam să știu cum arată
‎și ce ai făcut acolo.
‎Acolo ai primit telefonul?
‎Nu, l-am primit ieri. Acasă.
‎La mama ta acasă?
‎- Cine ți l-a dat? ‎- Un olandez.
‎- Ți-a făcut vreun rău? ‎- Nu.
‎- Te-a amenințat? ‎- Nu.
‎- Îmi pare rău. ‎- Nu-i nimic.
‎Tată, e ceva pe telefon.
‎O înregistrare audio.
‎Ai ascultat-o?
‎John? Ce cauți aici?
‎Haide, tâmpitule.
‎Îmi pare rău.
‎Polly, stai puțin.
‎Când îți vor pune întrebări,
‎să nu spui nimic ‎despre telefon și despre camping.
‎Nu spune nimănui. Nici măcar mamei tale.
‎De ce nu?
‎Tată, cine e John?
‎Promit c-o să-ți spun tot, ‎dar trebuie să rezolv problema întâi.
‎Trebuie să ai încredere în mine. ‎Bine? Poți să faci asta?
‎- Da? ‎- Bine.
‎- Draga mea, e totul în regulă? ‎- Da.
‎- Du-te înăuntru. ‎- Bine.
‎- Salut! ‎- O să avem grijă de ei.
‎Dacă Ferry i-a găsit pe copiii tăi, ‎sigur știe unde stai.
‎Ar fi bine să dormi în altă parte.
‎Bine.
‎Jackson?
‎- Pac! Pac! ‎- Împușc-o!
‎Dă-i pistolul înapoi unchiului Laurent. ‎Nu vreau să te joci cu el.
‎- De ce? Nu e încărcat. ‎- Dă-i-l înapoi.
‎Dă-mi-l.
‎Doar ne jucam. ‎N-ar fi trebuit să stai așa mult.
‎Crezi că e distractiv ‎pentru un copil să stea singur acasă?
‎N-am fost plecată mult.
‎Nu e distractiv, așa e? Nu.
‎Mami a cumpărat rulouri dulci. ‎Hai să mâncăm.
‎„N-am fost plecată mult.” ‎Mă joc cu el de o oră și jumate.
‎Și-ar fi putut face temele.
‎De ce nu l-ai luat cu tine?
‎Fiindcă nu era îmbrăcat ‎și mă grăbeam, bine?
‎Te porți ciudat în ultima vreme.
‎Nu vreau ca Jackson ‎să se joace cu arme, e clar?
‎Știu că nu mă mai vrei. Asta e clar.
‎Dar să lămurim un lucru.
‎Tu ai jumate de fiu și eu am jumate.
‎Când e cu mine, fac ce vreau. Ai înțeles?
‎Și m-am săturat să-mi spună „unchi”.
‎Are dreptul să știe cine e tatăl lui. Eu.
‎Am stabilit că n-o să-i spunem.
‎M-am răzgândit.
‎Poftim.
‎Salut! Bună, Visser! Ce faci?
‎- Sper că nu deranjez. ‎- Nu.
‎Vreți să-ți arăt ferma?
‎- El e Marc. ‎- Bună!
‎Salut, Polly!
‎Cred c-a fost ‎o experiență înfricoșătoare pentru tine.
‎Da.
‎Pot să-ți pun câteva întrebări?
‎Sigur.
‎Hai să stăm jos.
‎Polly, îmi poți spune ‎ce s-a întâmplat, cu cuvintele tale?
‎Veneam de la școală. ‎Eram pe alee și apoi...
‎cineva m-a strigat pe nume și mi-a spus ‎că Ferry îi transmite salutări lui tata.
‎Și apoi a plecat.
‎Cum arăta?
‎Avea barbă, părul scurt, ‎cred că era de-o seamă cu tata.
‎Era olandez.
‎- L-ai mai văzut vreodată? ‎- Nu, niciodată.
‎Bine.
‎Când a venit spre tine, ‎ce a spus mai exact?
‎După cum am spus, eram pe alee și...
‎m-a strigat cineva și mi-a spus ‎că Ferry Bouman îl salută pe tata.
‎Mai devreme ai spus „Ferry”. ‎A spus numele „Bouman”?
‎Nu știu. Cred că da.
‎Asta nu prea ne ajută.
‎A fost agresiv în vreun fel? ‎A încercat să te intimideze?
‎Nu.
‎- Ești bine, draga mea? ‎- Da.
‎Deci ți-a zis doar să transmiți salutări?
‎- Da, lui tata. ‎- În regulă.
‎Și cel mai mic detaliu poate fi important.
‎- Îmi spui tot, așa e? ‎- Hei, Marc...
‎Trebuie s-o aud de la ea.
‎Da, vă spun tot.
‎- Bine. ‎- Bravo!
‎Îi vezi gâtul? E relaxat. ‎Calul ăla e relaxat.
‎Ăsta e stilul vestic.
‎Caii trebuiau să parcurgă distanțe lungi.
‎Când mă uit la felul ‎în care se călărește în Europa...
‎Trăgând de hățuri mereu. ‎Mi-e milă de caii ăia.
‎După părerea mea, caii n-ar trebui ‎folosiți ca oportunități de investiție.
‎Îi respect prea mult. ‎Și nici nu aduc destul profit.
‎- Nici pe departe. ‎- Eu am făcut profit bun cu unul.
‎Și nici măcar ‎n-a fost cel mai scump de acolo.
‎Nu, dar era deja matur când l-ai luat.
‎Când începi cu un mânz,
‎trebuie să-l ții în grajd, să-l hrănești ‎și să-l dresezi trei ani.
‎Și, chiar dacă pedigriul e bun, nu există ‎nicio garanție că va fi un campion.
‎Doar unul din patru e. ‎Trebuie să crești patru mânji.
‎Mânzul tău de 20.000 de euro
‎poate deveni un cal de 2.000 de euro.
‎Și uite așa, banii ăia sunt pierduți.
‎Deci, dacă vrei să lucrezi cu cai, ‎trebuie să fii pasionat.
‎Uite.
‎Asta e o iapă frumoasă.
‎O cheamă Nuberon.
‎Va fi o campioană.
‎Aș face orice pentru ea.
‎Dar nu ești aici pentru cai, nu-i așa?
‎De ce ești aici?
‎Steve mi-a spus că vindeți ‎și altceva în afară de utilaje agricole.
‎Am parteneri care ar fi interesați ‎de... produsele voastre.
‎Nu știu ce ți-a zis Steve ‎și nu știu cu ce credeți că ne ocupăm...
‎dar vindem en gros, nu en detail.
‎În regulă?
‎Exact la asta mă gândesc și eu.
‎- Bună, mamă! ‎- Bună, fiule!
‎- Delicios! ‎- Așa e?
‎Gătește creier.
‎Ce bine, nu?
‎Știi cu cine m-am întâlnit ieri?
‎Cu olandezul despre care vorbea Steve.
‎A fost la licitație să-și vândă calul.
‎Calul de care avea grijă Steve. ‎Din vorbă în vorbă,
‎mi-a zis că are niște relații excelente ‎în America de Sud. Venezueleni.
‎Și că au nevoie de echipament. ‎Chestii grele.
‎Ar putea fi o afacere bună.
‎- Venezueleni? ‎- Da.
‎Credeam c-am stabilit ‎că o s-o luăm mai încet.
‎Sunt în Bruxelles momentan. ‎Am putea să ne întâlnim cu ei.
‎Nu e o idee bună.
‎Ai aruncat șase milioane de euro în mare.
‎Cum ai de gând să îi recuperezi?
‎Nu făcând afaceri cu oricine.
‎De ce nu mă iei în serios? Nu-s idiot.
‎Am idei bune câteodată.
‎- Creierul e gata! ‎- Venim acum, mamă.
‎- O să vii cu mine sau nu? ‎- Rămâne de văzut.
‎- Poftim. ‎- N-am mai mâncat asta de mult.
‎Pune-i lui Laurent un pic mai mult, ‎poate o să-l facă mai deștept.
‎Ce cauți aici?
‎Haide, tâmpitule.
‎M-a sunat Mobach. E stabilit.
‎Dacă vrei să mai rămâi aici, putem amâna.
‎Nu. S-o facem. ‎Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
‎- Bună seara, domnilor! ‎- Bună seara!
‎- Aveți rezervare? ‎- Visser.
‎Separeul. Veniți după mine.
‎Visser. Ce restaurant elegant!
‎- El e fratele meu, JP. ‎- Încântat.
‎Domnilor, luați loc.
‎Ceva de băut? Un aperitiv?
‎- Au niște whisky-uri fantastice aici. ‎- O bere.
‎Apă.
‎Eu, la fel, din nou.
‎Bine. Venezuelenii vor fi precauți, ‎fiindcă nu vă cunosc.
‎O să se poarte ‎ca și cum vă fac o favoare că sunt aici,
‎dar nu vă lăsați păcăliți.
‎Știu că testează piața.
‎De ce naiba e așa întuneric aici?
‎- Nu văd nimic. ‎- Pe aici.
‎Are cineva o migrenă?
‎Enrico.
‎El e Enrico Caldera. Enrico, el e Laurent.
‎- Laurent, Enrico. Și JP Berger. ‎- Salut!
‎Deci, Belgia. Țara mea preferată.
‎Și pictorul ăla, Magritte.
‎Ce tip nebun, nu? Adică...
‎Aia chiar e o pipă.
‎E o pipă, frate.
‎- E o pipă. ‎- Da.
‎A fost foarte bun. Mulțumesc.
‎Deci, Enrico, care e treaba?
‎Visser mi-a spus că ne puteți ajuta
‎să rezolvăm o problemă în Venezuela.
‎- Depinde de problemă. ‎- E foarte simplă.
‎Guvernul țării mele trebuie să pice.
‎Și armata e încă de partea ‎nemernicilor ălora.
‎Deci avem nevoie gloanțe.
‎Traficanții de droguri ‎nu-s lideri buni ai rebelilor.
‎Cine zice că-s traficant?
‎O mai luăm mult pe ocolite sau discutăm?
‎Nu, bine, hai să discutăm.
‎Deci vrei să te lupți ‎cu armata Venezuelei.
‎Da, dar nu doar eu.
‎Am mulți aliați.
‎Chiar și rivali care vor să contribuie. ‎Cu mulți bani.
‎Enrico vrea să spună
‎că vrea să doboare ‎Cartel de los Soles.
‎Îmi place tipul ăla. E informat.
‎Foarte inteligent.
‎Cartel de los Soles,‎ ce e aia?
‎În țara lui, traficul de droguri ‎e în mâinile armatei.
‎E protejat de armată.
‎Dar nu doar de niște soldați ‎de la graniță, ci...
‎La nivel înalt. De generali.
‎Și au un soare pe uniformă.
‎Deci, „Cartelul Sorilor”, ‎soles.
‎Din moment ce vorbim deschis...
‎E adevărat că distrugerea cartelului ‎m-ar avantaja.
‎Deci, de ce ai nevoie?
‎De camioane militare, elicoptere, ‎RPG-uri, muniție, mitraliere, nu știu.
‎Ce aveți în ofertă?
‎Vă trebuie mitraliere?
‎Fără ele-s vremuri grele.
‎Și cum vreți să plătiți?
‎Dolarii de pe petrol ajung ‎la aliații armatei
‎și bolivarul valorează mai puțin ‎decât hârtia igienică.
‎Pot confirma că Enrico plătește corect
‎și e foarte punctual.
‎E în regulă.
‎E normal că vrea să fie prudent.
‎Bine. O să ne gândim la asta.
‎Ce? De ce?
‎- Unde pleci? ‎- Acasă.
‎Dlor, mi-a făcut plăcere să vorbim.
‎Mă întorc imediat.
‎Jean-Pierre.
‎Care e problema? De ce ai plecat?
‎M-ai rugat să-i ascult și i-am ascultat.
‎Tipii ăștia sunt putred de bogați.
‎O să înceapă un război acolo, ‎ceea ce înseamnă ani de profit.
‎De ce eziți?
‎Există două posibilități, ‎ambele cu același rezultat.
‎Steve e agent sub acoperire ‎și-s toți implicați
‎sau e pe bune ‎și intrăm într-o situație periculoasă.
‎- Ce fel de situație periculoasă? ‎- Cine zice că Enrico e de încredere?
‎Armele noastre ar putea să ajungă ‎la vreo facțiune din FARC.
‎În ultima vreme, primesc arme ‎drept plată pentru cocaină.
‎Sau ajung la ELN sau la Urbaños.
‎CIA și DEA îi investighează. Nu ne băgăm.
‎Înțeleg. Și nu-ți pasă ‎că o să mă fac de râs.
‎Tu i-ai adus aici, ‎tu trebuie să rezolvi problema.
‎Scuze. Mă scuzați.
‎E totul în regulă?
‎Fratele meu e un om dificil.
‎Nu, în engleză, vă rog. ‎Ce dracu' se întâmplă?
‎Nu e nicio problemă.
‎- Mi-ai spus că pot să am încredere în ei. ‎- Poți.
‎Pot? Nu, nu cred.
‎Stai jos!
‎Ce ai spus?
‎Stai jos!
‎Da, omule. Îmi place tipul ăsta.
‎- Da, o să stau jos. Da. Bravo! ‎- Bine.
‎O să-ți livrez marfa unde și când vrei.
‎Știu unde e depozitată, ‎știu cum s-o transport.
‎N-am nevoie de frate-meu pentru asta. ‎Batem palma?
‎- Sigur. ‎- Batem palma?
‎Da.
‎Bine.
‎Fără JP nu merge.
‎Nu-i adevărat. ‎Ajunge să livreze Laurent.
‎- Îi vrem pe amândoi. ‎- Dacă-l prindem pe Laurent,
‎destructurăm rețeaua. ‎Ăsta e scopul principal.
‎Poate ne înțelegem ‎să-l toarne pe frate-său.
‎Au omorât-o pe Kim. ‎Nu facem înțelegeri cu ei.
‎Nu te-a întrebat nimeni.
‎În niciun caz!
‎Bob, te rog.
‎În caz că n-ai observat, ‎nu mai e nevoie de tine aici.
‎I-ai prezentat pe Carlos și pe Mobach. ‎Nu mai avem nevoie de tine.
‎Toți vrem s-o răzbunăm pe Kim, ‎dar fii rezonabil.
‎Trebuie să profităm de ocazie. ‎Nu știm dacă o să mai avem alta.
‎Deci care e problema?
‎Îi vreau pe amândoi.
‎Pot amâna puțin.
‎Sunt sigur că-l poți convinge pe JP.
‎Bine. O să încheiem afacerea ‎în câteva zile.
‎Dacă JP n-o să participe, ‎continuăm cu Laurent.
‎Ferry Bouman. Poliția are dreptul ‎să pătrundă în spațiul tău privat
‎fiindcă există suspiciunea
‎- ...că au fost comise infracțiuni... ‎- Da. Dle comisar.
‎Ai fi putut să mă întrebi.
‎Ți-aș fi spus că nu veți găsi nimic.
‎- Te-am avertizat, tâmpitule. Te omor. ‎- Da?
‎Îți zic eu ce o să se întâmple.
‎O să-mi sun avocatul, care va obține ‎un certificat de la un medic
‎că mă doare gâtul.
‎Și apoi o să te dau în judecată ‎pentru folosirea excesivă a forței.
‎Să nu te apropii de soția mea.
‎Arată-i asta avocatului tău.
‎O să mai auzi de noi.
‎- Ai văzut? ‎- Da, taci din gură.
‎Bună, aș vrea să văd lista de vizitatori ‎ai lui Ferry Bouman.
‎HENK SWAAB - PRIETEN
‎Pune jucăriile deoparte. E ora mesei.
‎Haide, pune-le deoparte. Poftim.
‎- Vrei să ți-l tai? ‎- Nu.
‎Nu? Bine.
‎- Hei, am o surpriză pentru tine. ‎- Unchiule Laurent!
‎- Cartofi prăjiți și frikandellen. ‎- Cartofi prăjiți, ce bine!
‎Eram mahmur, așa că m-am gândit ‎să cumpăr cartofi prăjiți.
‎- Dar... ‎- Știam c-o să-i placă.
‎- I-am pregătit deja de mâncare. ‎- Mănâncă tu.
‎Noi mâncăm cartofi prăjiți, așa e?
‎- Vrei sosuri? ‎- Nu.
‎Fără sosuri. Poftim. Așa credeam și eu. ‎Avem sos samurai și maioneză.
‎Poftă bună!
‎- Am mâncat cam mult. Dar a fost delicios. ‎- A fost delicios.
‎Am cumpărat un Schanzlin compact. ‎M-am gândit imediat la Jackson.
‎- Ce e ăla? ‎- Un tractor mic.
‎Tata m-a lăsat să conduc unul ‎când eram de-o seamă cu tine.
‎Așa că m-am gândit ‎că ți-ar plăcea să dai o tură.
‎Da, super!
‎- Nu. ‎- De ce nu?
‎Nu-mi las copilul meu de șapte ani ‎să conducă. Ai înnebunit?
‎- De ce nu? ‎- O să fiu cu el. N-o să pățească nimic.
‎- O să fiu foarte atent. ‎- Nu, Jackson, e prea periculos.
‎Haide, mami! Mama mea m-ar fi lăsat.
‎Și tatăl tău îți dădea gin ca să dormi.
‎Asta nu înseamnă că e o idee bună. ‎Nu se poate.
‎- Haide, trebuie să mergi la cercetași. ‎- Nu, vreau să stau cu unchiul.
‎Jackson, trebuie să mergi la cercetași. ‎Nu mă face să repet.
‎Mami e proastă.
‎Nu spune asta, Jackson.
‎Ești gata?
‎Îl cauți pe Laurent?
‎Nu, speram să dau de tine.
‎Am venit să-mi cer scuze.
‎Pentru ce?
‎N-am vrut să ne băgăm ‎între tine și frate-tău.
‎N-avem nimic de câștigat dacă vă certați.
‎Și preferăm să lucrăm cu amândoi.
‎De ce ești aici de fapt?
‎Ești prea nerăbdător, amice.
‎Nu-mi plac oamenii nerăbdători. ‎Creează mereu probleme.
‎Alo?
‎Deci, Peter.
‎Dacă te atingi de familia mea, te omor.
‎Liniștește-te.
‎Dacă voiam să fac rău cuiva, ‎aș fi făcut-o deja.
‎- Ce vrei? ‎- Presupun că ai ascultat înregistrarea.
‎Ai ascultat-o cu atenție?
‎L-am auzit pe John mormăind ceva.
‎N-ai nicio dovadă împotriva mea. ‎Nimic care poate fi folosit în instanță.
‎Nu-mi pasă de asta. Îmi pasă ‎doar de cât valorează pentru tine.
‎Pentru superiorii tăi.
‎Un agent sub acoperire omoară oameni. ‎Dacă se află, vor zbura capete.
‎Nu poți ajunge ‎decât într-un singur loc, Peter.
‎La închisoare, ‎printre cei pe care i-ai trimis acolo.
‎- Dacă nu... ‎- Ce anume?
‎Dacă nu mă ajuți să ies din închisoare.
‎Du-te dracului!
‎Vreau să vă concentrați, bine? ‎E ceva serios.
‎În regulă, și... Cinci, șase, șapte, opt.
‎Batem din palme.
‎Combinație și...
‎Mai cu viață, iubitule. Zâmbește. ‎Un dans în linie e...
‎- Un dans vesel. ‎- Așa e.
‎Haide! Și pășim...
‎- Nathalie. ‎- Salut!
‎- Vreau să vorbesc cu tine. ‎- Să mergem în birou.
‎- Am nevoie de ajutorul tău. ‎- Am fost văzuți împreună.
‎Nu-i nimic. ‎Spune-le că vreau să mă înscriu.
‎Cum se face? Completez un formular?
‎- Visser a fost aici ieri. De ce? ‎- Cu cât știi mai puțin, cu atât mai bine.
‎Nu merge așa, Steve.
‎Vreau să vă ajut, ‎dar trebuie să-mi spui ceva.
‎De la licitație, ‎Laurent s-a comportat foarte urât.
‎Se folosește de Jackson.
‎Am luat cina cu ei ieri, ‎ca să încheiem o afacere.
‎Laurent e dispus, dar JP nu. ‎Trebuie să-l conving.
‎Problema e că nu-l cunosc. Ce fel de om e?
‎JP... Nici eu nu-l prea cunosc. ‎Foarte rar vorbește cu mine.
‎Ia droguri? E împotriva drogurilor? ‎Merge la prostituate?
‎- Îi e frică de maică-sa? Orice. ‎- O să mă gândesc la asta.
‎N-am mult timp. ‎Am câteva zile ca să-l atrag în afacere.
‎Și dacă dai greș?
‎Îl prindem doar pe Laurent.
‎Știu că ajunge pentru tine, ‎dar nu și pentru mine.
‎Piruetă, bătaie în podea!
‎Pas, elan, revenire!
‎Hei, Laurent, ce caută Steve aici?
‎- Steve? Unde? ‎- Da.
‎S-a dus în birou cu Nathalie.
‎Laurent și JP au omorât-o pe Kim.
‎JP nu poate să scape. ‎Locul lui e în închisoare.
‎O să găsesc ceva, promit.
‎Aici erai.
‎Steve a venit să se înscrie.
‎Tocmai îi explicam...
‎mi-e dor să călăresc ‎de când a fost vândut Spider.
‎- Aproape am terminat. ‎- Mă ocup eu. Poți să pleci.
‎Îmi poți da buletinul?
‎- Poftim. ‎- Mersi.
‎- Deci te-ai răzgândit? ‎- Cum adică?
‎Credeam că ai găsit ‎altă școală de călărie.
‎Îmi place aici.
‎După aseară, m-am gândit ‎că am putea să uităm ce-a fost.
‎Și renegații sunt bineveniți aici.
‎Venezuelenii ăia ‎cât timp o să mai stea în Belgia?
‎N-am idee, Laurent.
‎Aș putea grăbi puțin lucrurile.
‎Hai să așteptăm și să vedem.
‎Trebuie să discute cu cei de la centru.
‎- Bine, mersi. ‎- Bine.
‎O să te țin la curent.
‎- Ne mai vedem. ‎- Pa!
‎Pa, Steve!
‎- De ce l-ai înscris? ‎- Nu-l puteam alunga, nu?
‎Data viitoare, sună-mă.
‎Laurent, nu mai înțeleg nimic. ‎Întâi vă bateți, apoi vă împăcați,
‎acum e o problemă. ‎Nu pot citi gânduri.
‎Cine e șeful aici? Data viitoare, sună-mă.
‎- De ce nu mergem acasă? ‎- Trebuie să mai facem ceva.
‎Haide, apasă tu soneria.
‎- Bună, mătușică! ‎- Musafiri.
‎Era în drumul nostru.
‎Trebuia să suni. ‎Trebuie să plec în curând.
‎Ți-am adus unt proaspăt.
‎Jackson n-a luat prânzul încă ‎și mă gândeam...
‎Unt proaspăt, delicios! Intrați.
‎Ce bun e!
‎E mai bun ca la o nuntă.
‎Da, așa e.
‎Ți-am mai adus ceva.
‎Uite.
‎E o poză frumoasă.
‎O s-o pun în ramă.
‎Sigur, poți să faci asta.
‎Ăsta ești tu.
‎Dar m-am gândit că am putea ‎s-o punem în albumul familiei.
‎Ar trebui ca el să fie acolo, nu crezi?
‎Am dreptate?
‎Ce drăguț! Jackson seamănă cu unchiul JP.
‎Are zâmbetul lui. Nu crezi?
‎Seamănă cu zâmbetul lui JP din poza asta.
‎Vezi?
‎Uite ce zâmbet are JP aici! ‎Nu-l vedem zâmbind așa prea des.
‎Nu.
‎Cine e cel de lângă el? ‎Nu l-am văzut pe aici.
‎E Victor.
‎Un vechi prieten al lui JP.
‎JP obișnuia să iasă des cu el.
‎- Ce fel de prieten? ‎- Doar un prieten.
‎Mai țin legătura?
‎Uite-l pe Jean-Pierre.
‎Bună, unchiule JP!
‎- Bună, mamă! Mergem la doctor? ‎- Da, stai să-mi iau haina.
‎Plecăm și noi.
‎Vrei la baie înainte să intrăm în mașină?
‎- Da. ‎- Grăbește-te.
‎Ce faci?
‎Yvette m-a lăsat ‎să pun o poză cu Jackson în albumul ei.
‎Voiam să fac o poză pentru Instagram.
‎- Dar plecăm acum. ‎- Bine, sunt gata. Cheile!
‎Le găsesc eu. ‎Du-te în mașină. Vin imediat.
‎Echipele sunt pe poziție.
‎Țineți minte, ‎a amenințat fiica unui coleg.
‎Bine. Suntem pregătiți.
‎Sunteți gata?
‎- Bine, haideți! ‎- La naiba!
‎Țintă neutralizată.
‎- Nu e bine să te opui arestării. ‎- Du-te dracului! N-am făcut nimic rău.
‎Polly Lemmens te-a identificat.
‎Să urmărești un polițist e una. ‎Dar să-i ameninți copiii?
‎E un alt nivel.
‎N-am amenințat pe nimeni. ‎Și, sigur, nu copii.
‎Am transmis un mesaj.
‎„Ferry te salută.”
‎Doar asta v-au spus?
‎Cum adică?
‎Întreabă-l pe colegul tău.
‎- Cum a mers la Bruxelles? ‎- A fost distractiv.
‎- Am auzit că mergi înainte cu afacerea. ‎- Da, așa e.
‎Deci vrei să ne nenorocești pe amândoi.
‎Bun plan, frate!
‎Mereu crezi ‎că ești mai deștept decât mine.
‎Și că nu-s bun decât să fac ce spui tu.
‎M-am săturat de figurile tale.
‎Dacă vreau să fac afacerea asta, ‎o s-o fac. N-am nevoie de tine.
‎Și o să folosesc profitul ‎ca să-ți cumpăr partea ta din companie.
‎Ca să nu mai fiu nevoit ‎să-ți văd fața. Atotștiutorule.
‎Să nu vii plângând la mine, frate.
‎Nu-ți face griji pentru asta.
‎Tot ce știu e că-l cheamă Victor.
‎- Victor? ‎- Da.
‎Nu e mult, dar e ceva cu el.
‎Nu l-am mai văzut pe JP ‎să reacționeze așa.
‎Poate ar fi bine să vorbești cu el?
‎JOHN Z., OMUL DIN UMBRA LUI FERRY BOUMAN
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Scuze de deranj, dar vreau ‎să mai vorbesc o dată cu Polly.
‎Pol?
‎Putem sta aici.
‎- Da? ‎- Salut, Polly!
‎Bună!
‎Pot vorbi singur cu ea?
‎E mai ușor așa.
‎Sigur.
‎Cum reușești? Să te prefaci non-stop.
‎Să minți mereu. Fără să faci greșeli.
‎Aș lua-o razna.
‎Nu te macină?
‎Te obișnuiești. În mare parte.
‎Nu și când îți minți copiii.
‎- Asta e mereu nasol. ‎- Ai copii?
‎- Doi. ‎- Căsătorit?
‎Divorțat.
‎Și presupun ‎că Steve nu e numele tău adevărat.
‎Îmi spui numele tău adevărat?
‎- Nu e o idee bună. ‎- Bine.
‎- Scuze, trebuie să răspund. ‎- Bine, ne mai vedem.
‎- Alo? ‎- Salut, Bob, voiam să verific ceva.
‎A revenit Marc, să discute cu Polly.
‎Dar e cam vag. Știi ceva?
‎Nu. Nu mi-a spus nimic.
‎A spus că are legătură cu cineva ‎pe care l-au arestat.
‎- Henk Swaab? ‎-‎ Nu știu.
‎Marc a vrut să vorbească doar cu ea. ‎Are voie să facă asta?
‎L-am arestat pe tipul ăla.
‎O să rămână în arest, așa că...
‎- ...n-ai de ce să te mai temi. ‎- Bine.
‎- Ești în siguranță. ‎- Da.
‎Voiam doar să mai verific ceva.
‎Swaab a zis că ți-a transmis un mesaj.
‎Pentru tatăl tău.
‎Ce a vrut să spună?
‎Probabil să-l salut pe tata.
‎Cred că-mi ascunzi ceva.
‎Te-a rugat cineva să ascunzi ceva?
‎- Mama? Sau poate tatăl tău? ‎- Nu, jur.
‎- Salut, Bob! ‎- Salut!
‎Polly, pot să vorbesc cu Marc ‎între patru ochi?
‎- Sigur. ‎- Trebuie să discutăm ceva.
‎- Mersi, Polly! ‎- Nicio problemă.
‎- Vin imediat, draga mea. ‎- Bine.
‎Ce cauți aici?
‎L-am arestat pe Henk Swaab. ‎Am vrut s-o anunț pe Polly.
‎Și să mai verific ceva.
‎Dacă vrei să vorbești cu fiica mea, ‎întreabă-mă întâi.
‎Și n-o trimite pe mama ei ‎în altă cameră. E clar?
‎Bine, Bob.
‎Ai dreptate. Îmi pare rău. ‎Ar fi trebuit să te sun.
‎Dar l-am arestat pe Henk Swaab.
‎Asta e important.
‎O să te țin la curent.
‎Ce se întâmplă?
‎E în regulă. L-au arestat pe Henk Swaab.
‎Cred că Marc doar voia ‎să verifice declarația lui Polly.
‎Astea-s abureli.
‎Am văzut-o pe Polly trăgându-și mâna. ‎Și acum, brusc, ești aici.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Acum e vina mea?
‎Abia am ajuns. Nu știu nimic.
‎Încerc s-o protejez pe fiica mea, ‎ca și tine.
‎Știu doar că ceva e în neregulă, bine?
‎Mă duc să vorbesc cu ea.
‎- Salut, puștiule! ‎- Salut, tată!
‎- E totul bine? ‎- Da, sunt bine.
‎- Pot să vorbesc puțin cu sora ta? ‎- Sigur.
‎Hei, draga mea.
‎Îmi pare rău că te-am implicat ‎în povestea asta.
‎Nu e corect față de tine.
‎„Îmi pare rău” nu e suficient, tată.
‎Dacă vrei să mint pentru tine, ‎trebuie să-mi dai niște răspunsuri.
‎Ziarele spun că John s-a înecat.
‎Ferry ți-a trimis telefonul cu un motiv. ‎M-ai rugat să tac cu un motiv.
‎Nu-s proastă.
‎Deci, ori îmi spui ce se întâmplă, ‎ori ești pe cont propriu, bine?
‎Polly...
‎Tată, l-ai omorât pe John?
‎Nu l-am omorât pe John.
‎A fost legitimă apărare.
‎John avea un cuțit.
‎A fost care pe care.
‎M-am apărat și...
‎Am căzut amândoi în apă. ‎Asta ai auzit în înregistrare.
‎John n-a mai ieșit la suprafață.
‎Dacă a fost legitimă apărare, ‎de ce n-ai spus nimănui?
‎- De ce nu i-ai spus lui Nick? ‎- Nu așa funcționează lucrurile.
‎De ce nu?
‎N-am mai spus asta nimănui până acum.
‎Lucram de luni întregi la cazul ăla.
‎O pierdusem pe mama ta.
‎Eram aproape să fac arestarea.
‎Dacă aș fi spus cuiva, ‎totul ar fi fost în van.
‎Dar n-am știut că John purta microfon.
‎Acum, Ferry m-a prins la colț.
‎Ce vrea?
‎Să iasă din închisoare.
‎Ce o să faci?
‎Încă nu știu.
‎Hei, draga mea.
‎Tatăl tău nu se dă bătut așa ușor.
‎E la fel de încăpățânat ca fiică-sa.
‎Vino încoace.
‎O să mă descurc.
‎ÎN EPISODUL URMĂTOR
‎E mult mai bine decât la terapie.
‎Ce fel de om ești?
‎Te-ai folosit de fiul tău ‎ca să te răzbuni pe mine.
‎Băga-mi-aș!
‎Tot ce știu e că-l cheamă Victor.
‎E Nathalie?
‎La naiba!
‎Subtitrarea: Ana-Adina Doroftei